PODNAPISI.NET
Sve je u redu? - Da, hvala. Ne brinite.
Jeste li dobro?
Uživajte u LA-ju.
Reci mi zašto sve uvek mora da se vrti oko tebe?
Ne radi se uvek o meni! Znaš ti o čemu ja pričam...
Kao da ga ne poznajem?
Znaš da mi je žao, ali nije tako kako izgleda.
Sranje! Šta je bilo s Pinselom?
Šta da radim?! Radim s čovekom, za ime Boga.
A i ti si sposobna sama da se brineš za svoje sranje.
Koliko se sećam, spavaš sa mnom,
zato počni malo da zajebavaš njega!
Prijatelju, gde da nađem prečicu do aerodroma?
Tamo. - Hvala.
On je bio u Leksusu s mobilnim telefonom.
Kuda?
Do centra, 312 Nort Spring Strit.
Centar.
Slušaj, prepis mora da bude gotov do sedam ujutru. U redu?
Pričekaj malo...idite u Sepulvedi, Slausonu u La Bri,
iz La Bria severno na Šestu i onda do centra.
Pa šta, ići ćeš kasnije kući.
Biću ja tamo, zato obriši suze.
Ići ću 105. na istok do 110. Biće brže.
Šta ste rekli?
U 105. do 110. Brže ćete doći tamo.
110. se pri U.S.C pretvara u parkiralište.
Kao da idete po La Bri severno od Santa Monike,
gde je čep.
Na 110. se ljudi odvajaju na 10. od Pasadene,
gde voze sporo.
Istina, ali oni neće ići kao ja, sići ću sa Glavne.
Slušajte...
...ako ipak tako želite, ići ćemo vašim putem.
Hoćemo li da se kladite?
Oh?
Šta ako grešite?
Mislim, da ne. Ali ako jesam,
onda je vožnja besplatna.
Dobro, sklopili smo opkladu.
Hajde, recite...
Šta da kažem?
Hajde...
Oh, imao sam sreće sa semaforima.
Niste imali sreće sa semaforima,
bili ste u pravu, a ja sam pogrešila.
Maks...
Možete li da pojačate?
Volite klasiku?
Da, nekada sam svirala u srednjoj školi.
Da pogodim. Duvački instrument?
Ne, gudački. Nisam imala pluća za duvačke.
Mene bi prevarili, slušajući vaš razgovor na mobilnom.
Različiti instrumenti.
Vidite, da ste me poslušali, zapeli bi u saobraćaju,
a vi bi zaslužili dodatnih pet dolara.
Kupite sebi nešto posebno za tih pet dolara.
Zabavite se.
Ali ništa posebno,
ništa posebno.
Koliko taksista poznajete, koji će raspravljati, da vam sačuvaju novac?
Bila su nas dvojica, ali sam morao ubiti onog drugog.
Ne volim konkurenciju.
Jeste li ponosni što ste dobri u onom što radite?
U ovome? Oh, to je...to je
...honorarni posao. Samo dodatni posao,
da mogu da platim račune.
Ali biću najbolji u onome što radim,
to je nešto sasvim drugo.
Šta to?
Pripremam nešto.
Na primer?
Recite mi.
Firmu za iznajmljivanje limuzina,
"Island-Limos", kao ostrva na točkovima.
Pravi kul-gruv kao u noćnim klubovima.
Kada biste došli na aerodrom, ne biste hteli da izađete iz nje.
Tako vozim taksi honorarno,
da uzmem svoj Benz u najam,
da nađem prave klijente, i slične stvari.
Kako je vama biti advokat?
Šta ste vi, vidovnjak?!
Malo.
Tamni kostim na pruge, elegantan, ne previše klasičan,
koji ne vidiš u reklamama,
vrhunska aktovka, u kojoj se može živeti
i Botegina torbica.
U svakom slučaju, za svakog muškarca koji uđe u taksi sa nožem
mislim da je kuvar sušija.
Vi...
...Klarens-Darels.
Pa, ne baš.
Radim na odbrani, ja sam državni tužilac.
Oh, veliki slučaj? - Da.
Brzo smo došli. - Naravno.
Niste mi odgovorili na pitanje.
Volite li da radite to što radite?
Da.
Ali ne danas?
Ne, volim. Samo ne mogu da dočekam.
Volim da budem u sudnici,
istovremeno dobijem čudan osećaj
svaku noć pre slučaja.
Čudan osećaj, kako?
Mislim da ću izgubiti,
da slučaj smrdi, da moji dokazi nisu dovoljno čvrsti,
da nisam dovoljno pripremljena
i da će ljudi misliti da ne znam šta radim,
da se igram svih ovih godina.
Da predstavljam odeljenje za pravosuđe
i da će moj uvodni govor doživeti neuspeh u najvažnijem trenutku,
te da mi se svi smeju.
I onda plačem.
Ne povraćam, mnogo ljudi povraća.
Ja imam dobar želudac.
Potom se saberem,
ponovo napišem svoj uvodni govor,
pregledam svoje dokaze
i to radim preostali deo noći.
To je moja rutina.
Kada jutro svane, sve je u redu.
Potreban vam je godišnji odmor.
Upravo sam ga imala na ovoj vožnji.
Ne, ne mislim u taksiju,
morate da razbistrite glavu.
Uskladite stanice, uravnotežite se.
Kada ste vi poslednji put uzeli odmor?
Ja sam svaki čas na godišnjem odmoru.
Koliko često?
Desetak puta na dan, na mom najlepšem mestu.
Maldivijska ostrva.
Moje privatno sklonište.
Kada mi je teško, uzmem pet minuta
i odem tamo.
Tada se koncentrišem u potpunoj tišini.
Hej, uzmite je. - Ne, ne mogu.
Uzmite, jer vam je potrebnija
mnogo više nego meni.
I pomoći će vam, garantujem vam.
Hvala, Maks.
Sredite ih.
Hej...
Ne znam...u slučaju da vam zatreba advokat,
14500 je pozivni...
...ili za rasprave u taksiju.
Hej...
Oh, hej, oprostite!
Nisam vas čuo. Uđite. Povešću vas.
Kuda?
10-39 Saut Junion Strit.
Koliko dugo će trajati vožnja?
Sedam minuta. - Sedam?
Ne osam ili šest?
Dve minute za raskrsnicu 110-te i Normandijske,
od Normandijske do Venis je tri minuta,
preko Junion je minut i jedna za svaki slučaj.
U redu da ti štopujem? - Kako želite?
Ukoliko grešiš, šta dobijam? Besplatnu vožnju?
Oprostite mi, danas sam već poklonio jednu besplatnu vožnju.
Kome? - Soul devojci.
Dogovorili ste izlazak s njom?
Prvi put ste u L.A.-ju?
Ne. Da vam pravo kažem, uvek kada dođem ovde, jedva čekam da odem.
Samostalan sam i ne vežem se. Takav sam.
Tebi se sviđa? - To je moj dom.
Sedamdeset miliona ljudi. Ekonomski peta najmoćnija
država na svetu, a niko se ne zna međusobno.
Čitao sam o čoveku, koji je ušao u prazan vagon podzemne
i umro.
Šest sati je prošlo, dok neko nije zapazio
da njegovo telo kruži po L.A.-ju.
Ljudi su kraj njega sedali i ustajali.
Niko ga nije zapazio.
Ovo je najčistiji taksi u kojem sam ikada bio.
Jesi li ga ti očistio?
Da, delim ga s jednim tipom. - Jesu li ljudi ljubazni noću?
Da, ljudi su bolje raspoloženi, saobraćaj je slabiji i veće su napojnice.
Kakve su benificije? - Ne, nije tako težak posao.
Neću još dugo ovo da radim.
Ovo je samo trenutno, dok nešto ne sredim.
Koliko dugo voziš? - Dvanaest godina.
Zaista? - Mmm.
Šta to sređujete?
Ne pričam o tome, mali poslovni plan.
Nemojte mi zameriti.
Naravno.
Jedan ste od onih koji rade, umesto samo da pričaju.
To je dobro.
Sedam minuta. Dobri ste.
Imao sam sreću sa semaforima. - Da, verovatno imate njihov raspored.
Slušajte, ovde sam poslovno i imam neki dogovor.
Moram ga obaviti u jednoj noći, na pet mesta moram da stanem...
...da dobijem neke potpise, vidim neke prijatelje,
a onda u šest ujutro letim iz L.A.-a.
Možete li da me vozite? - Nemam ništa protiv, ali nije po pravilu.
Pravilu? - Da.
Ti ljudi vas ne plaćaju... ...koliko zaradite po smeni?
Koliko? - 350...400.
Ovako ćemo,
daću vam 600.
Ne znam, čoveče...
Dodaću još 100, ako me na vreme dovezeš do aerodroma, da ne zakasnim na avion.
Ne, ne znam...
Ne znam. - Da, znaš.
Šesto?
Dogovorili smo se. Evo ti 300 unapred.
Kako se zoveš? - Maks.
Maks, ja sam Vinsent.
U redu.
Tu ću da se parkiram.
Naći ćemo se u ulici iza zgrade. - U redu.
Ovaj definitivno nije odavde.
Pa pogledajmo...
Oh...sranje!
Kog đavola...?!
Prokletstvo.
Čoveče, jesi li dobro?
Oh, sranje. Prokletstvo.
On...on... pao je na taksi!
Pao je na jebeni taksi!
Mislim, da je mrtav. - U pravu si.
Ti si ga ubio?
Ne, pucao sam u njega. Meci i pad su ga ubili.
Crveno svetlo, Maks. - Čekaj, čekaj!
Spusti ruke!
- U redu, u redu.
U redu, pomozi mi. Otvori prtljažnik.
Šta? - Otvori prtljažnik!
Priđi...priđi.
Šta to radiš? - Skinuću ga s krova!
Ne možemo da ga ostavimo ovde. Gde je tvoj smisao za čistoću?
To je samo mrtvac!
Uhvati ga za ruke.
Ne mogu to da uradim! - Uhvati ga za zglobove!
Držiš ga?
Trza se.
Hej, zašto ne uzmeš taksi!
Da uzmem taksi? - Da, uzmi ga.
Moram da se ohladim. Samo da se ohladim.
U firmi ne znaju ko vozi taksi. Niko ne proverava.
Samo ga uzmi. Ti...ja...
Obećavaš da nikome nećeš reći? - Naravno, naravno.
Obećavam.
Ulazi u jebeni auto.
U auto!
Ovde detektiv Fening iz narkotika.
Pošaljite detektiva iz noćne smene
na Saut Junion 10-39 i kontaktirajte CID. Imam zločin.
Razumem, 10-39 Saut Junion.
Šta radiš? - Moram to da očistim.
Ovde je nered. - Pa šta?
Lejdi Mekbet, ovde stojimo pri zelenom svetlu. Pusti sedišta.
Moraćeš da živiš s tim, da nemaš najčistiji taksi.
Usredsredi se na posao. Vozi!
7565 Vajn, poznato?
Zapadni Holivud. - Koliko nam je potrebno?
Ne znam, oko 17 minuta. - Zašto?
Oh, ne, ne. Čekaj, čoveče.
Rekao sam ti da moram da obavim nekoliko zaustavljanja.
Rekao si, da moraš da posetiš neke prijatelje. - Nečije prijateljima.
Ne. Ti voziš taksi, ja radim svoje.
Možda budeš za 700 dolara bogatiji.
Ne želim da te razljutim, ali ja to ne mogu.
Ne mogu da te vozim unaokolo, dok ti ubijaš ljude.
To mi nije posao. - Večeras jeste.
Pogledaj! Ne razumeš.
Nisam dorasao tome.
Hej, hej, jesi li nervozan? - Naravno da jesam.
Razumem, da si nervozan. Samo nastavi da dišeš...
...i smiri se.
Dišeš?
Dišeš li? - Da.
Dobro.
Dobro, poslušaj, ovako ćemo...
Da me nisi vozio u noćnoj, ne bi ti se to dogodilo.
Tip je pao kroz prozor, doleteo na glavu,
pa idemo na plan B.
Dišeš li?
Moramo izvući najbolju situaciju iz toga.
Improvizovati...stopiti sa okolinom.
Sranja se događaju, štagod...
Šta to pričaš? Gurnuo si čoveka kroz prozor.
Nisam ga gurnuo, pao je.
Šta ti je uradio?
Šta? - Šta ti je uradio?
Ništa. Danas sam ga prvi put video.
Samo jednom si ga sreo, pa si ga tako morao ubiti?
Trebalo bi da ubijam ljude nakon što ih upoznam?
Ne.
Maks, šest milijardi ljudi je na planeti, a tebe je briga za nekog debelog.
Ko je on bio? - Šta te briga?
Jesi li ikada čuo za Ruandu? - Da, znam za nju.
Na desetine hiljada pobijenih pre zalaska sunca.
Niko nije ubijao tako brzo ljude još od Hirošime i Nagasakija.
Je li ti jasno, Maks?
Jesi li se učlanio u "Amnesty International, Oxfam", "Save the Whale", "Greenpeace"...?
Ne. Ubio sam debeloga Anđelina, a ti popizdiš.
Čoveče, ja ne poznajem nikoga iz Ruande. - Ne poznaješ ni onoga u prtljažniku.
Bio je kriminalac, ako ti je lakše.
Upleten u velike kriminalne poslove.
Šta ti radiš? Samo čistiš smeće?
Nešto tako.
Parkirajte desno. - Sranje.
Reši ih se. - Kako?
Taksista si, izmisli nešto.
Samo nemoj ništa da uradiš, molim. - Ne dozvoli da te stisnu u ugao,
u gepeku ima još mesta. - Ne mogu da verujem.
Veruj! - Ne. Pričaću s njima.
Oženjeni su. Verovatno imaju decu ili trudnu ženu?
Pobrinuću se za to. U redu?
Samo trenutak.
Kako ste? Moj partner će pomoći s one strane.
Vozačku i saobraćajnu dozvolu? - Da.
Zaustavljam vas jer vam je razbijena šoferšajbna.
Sve je ovo ispravno? - Da, gospodine.
Šta ste to radili? Gađali se s hranom?
Da, malo je neuredno.
Je li ovo krv na staklu?
Da...
...udario sam srnu.
Udarili ste srnu? - Da, tamo na...
...na Sloson-u. - Srna u Saut Central-u?
Da, tamo je...
...istrčala ispred auta, nisam mogao da je izbegnem.
Zašto, svejedno, vozite putnika?
Na putu sam u garažu, a on ide u tom smeru.
Da, kada vam je taksi neispravan, moramo ga isključiti iz saobraćaja.
Mora da uzme drugo vozilo, a vi pričekajte šlep službu.
Zato vas molim, da otvorite gepek i izađete iz vozila.
Gospodine, oprostite, morate zvati drugi taksi.
Je li sve ovo neophodno? Treba da izađem pola milje odavde.
Da, gospodine, neophodno je. Molim vas, izađite iz vozila.
I vi, idemo.
Ako otvoriš gepek, oni idu u njega.
Znate, duga je noć iza mene.
Garaža je blizu...progledajte mi kroz prste. To je moj prvi prekršaj.
Izađite iz taksija i otvorite prtljažnik. Hajde.
Izađite. I vi, gospodine.
Pucnjava na Huver Strit-u...
Sve razpoložive jedinice neka se jave.
Partneru, moramo da idemo. - Razumem. Idemo.
Idite pravo u garažu. Želim vam prijatnu noć, gospodo.
Tu se zaustavi.
Ruke na volan.
Zašto? - Jer ja tako kažem.
Maks, Maks, čuješ li me, kučkin sine?
Ko je to?
Leni, dispečer.
Maks, znam da si tamo. Odgovori na prokleti poziv.
Šta će se desiti, ako se ne javljaš? - Nastavi da zove.
Maks, odgovori!
Odgovori mu.
Da, Leni, tu sam. Šta je?
Zvali su iz policije. Rekli su, da moraš da dovezeš taksi u garažu.
Pa šta?
Nerado razgovaram s policijom, a kažu, da si razbio jebeni taksi.
Ne, ne. Zabio sam se u... Nisam...
Ne znam gde, kako i zašto... ...zasrao si.
Bila je nesreća. Nisi ti odgovoran.
Bila je nesreća... ...nije bila moja krivica.
Sranje, za mene si ti kriv i to će biti plaćeno iz tvoga džepa.
Reci mu, neka strpa taj taksi u svoje debelo dupe.
Ne mogu, šef mi je. - Pa šta?
Potreban mi je ovaj posao.
Ne, ne treba ti.
Jesi li tamo? S tobom govorim Maks? Maks?!
Neće da ti plati ništa. - Ko je to?
Albert Rikardo, pomoćnik okružnog tužioca i putnik u ovom taksiju.
Prijaviću vas DMV. - Oh, nemojte da se uzbuđujete.
Kako da se ne ljutim, kada izrabljuješ radnika.
Dobro znaš, da polisa osiguranja pokriva svu štetu.
Šta pokušavaš da izvedeš, sarkastični kretenu?
Čoveče, poskušao sam samo... - Reci to njemu.
Reci mu, da je seronja.
Hajde. - Seronja si.
Reci mu, ako ti ovo opet učini, da ćeš mu zabiti taksi u njegovu guzicu.
Ako mi ovo opet učiniš,
nabiću ti taj crveni taksi u tu tvoju debelu guzicu.
Da? - Gospodine Klark, beležnik je ovde.
Da li se predstavio kao beležnik? - Da, gospodine.
Pošalji ga gore.
Hej, tu sam, u taksiju! Hej!
Sranje! Tu, u uličici!
Da, tu sam, u taksiju. Zapeo sam.
Hvala vam, hvala.
Hej, moram da izađem odavde.
Hej, čoveče, šta se događa? - Vezan sam.
Zavezao me...u toj je zgradi.
Napravio je neka sranja, moram da izađem odavde.
Samo me oslobodi tih lisica, i pozovi policiju.
Šta, zaboga, hoćeš?
Šališ se? - Izgledam li ti kao da se šalim?
Zar ne vidiš, da imam ruke zavezane za volan?
Svejedno mi je, gde si vezan.
Jebem ti! - Ne pucaj, čoveče!
To si lako mogao sam da uradiš.
Šta imaš tu...Jek Pot.
Na volan.
Hej, pederu!
To je moja torba!
Tvoja torba? Da, pa?
Zašto, hoćeš je nazad?
Šta imaš u njoj?
Sranje!
Budeš li privlačio pažnju, ljudi će umirati. Ne treba da bude tako.
Jesi li razumeo? - Da.
Da?
Hej, dobre vesti!
Imamo raspored. Voliš li džez?
Oprosti. Šta?
Džez, voliš li džez?
Ne previše.
Neko mi je rekao za to mesto, Krenšou, Mirada Park.
Svi najveći su tamo svirali, Dekster Gordon, Čarli Mingus, Čet Bejker.
Idemo tamo, častiću te pićem.
Nije li to tvoj doušnik? Kako se ono zvao? Ramon?
Ramon Ajala. Prošlu noć smo trebali da se nađemo na "Bell Flower"-u.
Nije došao. Dođem ovde i nađem ovo.
Koliko dugo si radio s njim?
Četiri meseca. Bio je mala riba, zadužen za distribuciju, koju vodi Feliks.
Feliks Rejos Torino?
Puno Federalaca je oko njega i nas ne žele da vide blizu.
Od kada L.A. policija uzmiče pred Federalcima?
Upletu se, uzmu nam sve iz ruku
i poberu sve zasluge. U čemu je stvar?
Stvar je u tome, da je moj čovek proleteo kroz prozor i da su
na njegovoj guzici Feliksovi otisci prstiju,
slučaj bi bio moj. - Ali imaš li zločin?
Ubistvo? Imaš li telo?
Imaš puno razbijenog stakla. - I krvi.
Našla sam još krvi na staklu.
Tu je ima još, tu se pomešala. I tu je ima.
Ričard? - Da, ja sam.
Ramon je proleteo kroz staklo i pao tu dole.
Staklo je tu, potom se prevrtao uokolo.
Možda je skočio? - Sigurno!?
U depresiji je skočio kroz prozor sa četvrtog sprata na glavu.
"Bolje mi je.", kaže, uzme mobilni "Mislim da ću preživeti ostatak dana!"
Hajde, čoveče!
Hej, Rej!
Hvataj!
Čaure? - Još uvek miriše barut.
Stanovnik s druge strane ulice je video, da je oko ponoći ovde bio parkiran taksi.
Dva tipa su šetkala naokolo.
Imate li kakav opis? Je li šta video?
Ništa značajno, čovek nosi naočare.
U okrugu L.A.-a ima 4.000 taksista.
Imaš li nešto drugo? - To je sve.
U redu. Traži dalje, traži dalje.
Sećaš li se onog slučaja u Oklandu?
Taksista je u jednoj noći ubio troje ljudi, i potom se sam ubio.
Da, poludeo je, pa šta? - Detektiva, koji je radio na tome,
kako se ono zvao, nije ga to ništa omelo.
Taksista nije imao dosije, nikakve duševne bolesti.
Ubije tri čoveka i potom sebe.
Svejedno, detektiv je uvek tvrdio, da je još neko bio u taksiju.
Nikad nisam naučio da slušam džez.
Nežni tonovi, iza nota, ništa kako očekuješ.
Improvizacija kao ta noć.
Ta noć?
Većina ljudi, već deset godina... isti posao, isto mesto, ista rutina.
Sve isto, igraju na sigurno. Samo se ponavljaju.
Već deset godina?
Čovek ne zna šta će biti za deset minuta.
Ko je to na trubi?
To je Danijel. On je vlasnik.
Fantastičan je. Budi tako dobra i pozdravi ga od mene.
Častim ga pićem.
Naravno, dragi.
Ne, imao sam oko 19 godina. Radio sam tu kao konobar.
Slabo sam stajao s novcem, ali bilo je važno da sam blizu muzike. I bio sam.
Jedne noči, 22. jul 1964... Šta mislite, ko je došao na ova vrata?
Majls Dejvis. - Lično?!
Upravo tako.
Govorim o najboljem sviraču na svetu.
Imao je snimanje u Kolumbiji, u Petoj ulici.
Nismo se ni snašli, a on je već bio na podijumu
i improvizuje sa bendom.
Nemoguće je. - Bilo je strašno.
Bio je tako usredsređen, svi su bili preplašeni.
Svi su znali, da ne možeš samo tako da razgovaraš sa Majls Dejvisom.
Izgledao je smireno, ali je upijao atmosferu oko sebe.
Jedan mladi hipi par je želeo da se rukuje sa njim,
pravi obožavatelji: "Hej, ja sam..."
A Majls odgovori: "Gubi mi se s očiju i vodi tu kurvu sa sobom!"
Takav je bio Majls, čovek. Takav je bio.
Bio je strašan u svom svetu muzike.
Razgovarao si s njim? - I više od toga.
Svirao sam s njim oko 20 minuta.
Neverovatno. - Kako si odsvirao?
Kako? Moraš nešto da znaš da pokažeš, da sviraš s Majls Dejvisom.
Nosio je moj teret.
Je li šta rekao? - Jednu reč:
"Kul!" - Kul?
I to je sve? - Da.
To je značilo da sam bio dobar, ali nespreman,
značilo je "pronađi me, kad budeš spreman!"
Jesi li ga potražio? - Ne.
Kandidovali su me, a potom sam imao nekog drugog posla
i dok sam se vratio muzici, sezona je prošla.
Znaš...rodio sam se 1945-te, ali te noći sam bio blagoslovljen.
Upravo ovde, u ovoj sobi.
Nema gužve?
Jazz nije više magnet, kao što je nekada bio.
Odlična priča.
Moram da je ispričam ljudima u Kulakanu u Kartageni.
Poznaš ljude u Kulakanu u Kartageni?
Mislim da ih i ti poznaješ.
Ja sam mislio da si kul tip.
Ja jesam kul tip
i ugovorom vezan za svoj posao.
Slušaj, Vinsent, pusti istoriju na miru?
To ne deluje. Slušaj, govorili smo o improvizaciji.
Svirajmo radije malo džeza.
Improvizacija? Smešno, kada ti govoriš o tome.
Ovako će biti: postaviću ti pitanje.
Kakvo pitanje? - O džezu.
Ako pravilno odgovoriš, odlaziš.
I nestaješ u noći.
Ako odem u noć, otići ću tako daleko da niko neće znati da sam živ.
I još nešto...
...ti ljudi, zbog kojih si tu, Feliks...
Reci mu, da mi je žao. Reci mu, da sam morao to da uradim.
Dali su mi imunitet, prisilili su me, da sam igrao po njihovih pravilima,
vratili bi me nazad u zatvor. A ja ne idem nazad u zatvor.
Pitaj me.
Gde je Majls naučio da svira? - Ako želiš sve da čuješ o Majlsu...
Onda i reci!
U muzičkoj školi. Išao je u muzičku školu, zar ne?
Njegov otac je bio stomatolog u Sv. Luis-u.
Investirao je u zemljoradnju i imao dovoljno novaca. Poslao je Majlsa na
Džilijardovu školu muzike u Nju Jork, 1945. godine.
Tako.
Napustio je Džulijardovu školu, upoznao Čarlija Parkerija u 52. ulici
i sledeće tri godine svirao s njim.
Ne, ne, nađi drugi taksi.
Maks!
Ne igram se!
Igrao si se s tim čovekom.
Tačno ti je odgovorio, pa si ga svejedno...
Šta je s tim čovekom?
Ponovo maltretiraš mog vozača? Ko si ti?
Ista osoba, s kojom si malopre pričao.
Maks, zbog tvoje mame ću poludeti.
Daj mi ga, molim te. - Pričekaj.
Oprezno.
Da? - Tvoja mama zove svakih deset minuta.
Zašto se nisi pojavio, rekao joj da je sve uredu. Gde si?
Pojavio gde?
Reci joj da noćas neću stići.
Sam joj reci.
Pojavio gde?
U bolnici je.
Posećuješ je svaku noć? - Da. Kakve to ima veze?
Ne smeš da privlačiš pažnju. - Pa?
Ljudi će početi da te traže, potom i taksi. A to nije dobro.
Neću te odvesti do moje mame.
Od kada ti imaš pravo na žalbu?!
Dva hodnika napred, pa levo.
Cveće?
To je bačen novac, ne treba joj.
Nosila te je u stomaku devet meseci.
Ako ih ti ne kupiš, kupiću ih ja.
Oprostite, zadržite ostatak.
Zadržite lift, molim.
Sprat? - Peti, hvala.
Imali ste dobru noć? - Ne žalim se, a vi?
Zdravo, mama.
Zvala sam te i zvala.
Bio sam zaposlen. - Zašto me ne zoveš na telefon?
Tu ležim i strahujem da ti se nešto grozno nije dogodilo.
Doneo sam ti cveće.
Šta će mi cveće? - Da te malo oraspolože.
Kako?
Zašto trošiš novac na nešto što će ionako uvenuti?
Vidiš, na šta mislim? Nisam ti ja kupio cveće, mama.
On ih je kupio. - Ko?
Zašto ne kažeš da imaš društvo?
Kako se zovete? Izvinjavam se u ime moga sina.
Nepristojan je. - Ne brinite se.
Vi ste mi kupili cveće?
Prelepe su!
No, Maks?
Mama, ovo je Vinsent. Vinsent, ovo je moja mama, Ajda.
Drago mi je da sam vas upoznao. - Zovite me Ajda.
Ajda, s Maksom sam bio.
I došli ste sve do ovde, da bi me videli?
To nije ništa, gospođo.
Recite to mom sinu.
Trebate da mu stavite pištolj u glavu na bi uradio nešto tako.
Mora da ste jedna od najvažnijih Maksovih stranaka.
Stranka...radije se vidim kao njegov prijatelj.
Maks nije nikada imao velike prijatelje. Radije je razgovarao sam sa sobom u ogledalu.
Mama, koliko puta moram da te molim da mi ne radiš to.
Šta sam sad rekla? - Ne govori o meni, kao da nisam u sobi.
Šta on kaže? - Kaže, da stoji ovde.
Ovde, u sobi. - Da, naravno da je tu.
Malo je osetljiv. - Znam.
Siguran sam da ste ponosni na njega.
Naravno da sam ponosna. Počeo je od nule.
A vidite ga danas... ...tu, u Vegasu.
Mama, njega ne zanima sve to.
Došao sam da te vidim, video sam te i sada idemo.
Ne, ne, jako me zanima.
Ima firmu za limuzine. - Nije valjda?
Vozi slavne ljude uokolo. - Slavne ljude?
Firma za limuzine? To je, pak, dobar nivo.
Kako ste rekli da se zovete? - Vinsent.
Hoćete li me ponovo posetiti?
Ne...samo ovu noć sam ovde.
Ako opet dođete? - Razume se.
Ne!
Uništavaš moj posao!
Da vidimo, šta još možeš.
Četiri su nam dovezli. Moguće je da je neki vaš.
Ne, to nije Ramon. - Pogledajte ovoga.
Ne. Sledeći. - Nešto je čudno tu.
Ova tri su dovezli u razmaku od pola sata.
Mislim da je ovoga tipa i tog poslednjeg upucao isti čovek.
Zašto to misliš? - Ista šema.
Dva u grudi, jedan u glavu.
Tip neverovatno puca. Pogledaj.
Dve ulazne rane, samo nekoliko milimetara razmaka.
Vidiš na šta mislim?
Oh, sranje!
Mogu da se poslužim vašim telefonom? - Da.
Hajde, hajde, probudi se.
Halo? - Fening ovde, u mrtvačnici sam.
Naš čovek nije ovde, ali ćeš se iznenaditi kad čuješ koga sam našao.
Koga? - Silvestra Klarka.
Advokata kriminalaca, koji je među drugima zastupao Ramona,
i klijenta kojega je zastupao, a kojega još uvek nema.
Obojica su bila u istom poslu. Ovde se nešto događa.
Ne znam, mislim da Federalci ne znaju za to.
Slušaj, budi uz telefon, popij kafu ili dve. Čujemo se za 30 minuta.
U redu.
Vozi do mesta nazvanog El Rodeo, na Vašington Blv, Piko u Vera-i.
Gde tačno u Vašingtonu? - Potraži!
Limuzine, ha?
Ne počinji.
Nisam ja kriv, što si lagao mamu.
Čuje šta želi da čuje. Ne želim da je razočaram.
Da, u pravu si. Možda čuje šta joj ti kažeš.
To što ja kažem, nije nikada bilo dovoljno. Uvek je tako bilo.
Šta je El Rodeo? - Samo ti vozi.
Na nas prenose svoje mane. Brinu se samo o svojim životima
i na kraju imaju tebe umesto njih.
Otkud znaš? - Imao sam takvoga oca.
Majke su gore.
Ne bih znao, moja je umrla pre nego što sam je upoznao.
Šta se dogodilo tvom ocu?
Mrzeo je sve što sam radio.
Opijao se, tukao me, domovi, pa opet kod njega...
Takve stvari.
I onda?
Ubio sam ga.
Imao sam dvanaest godina.
Šalim se!
Umro je zbog ciroze.
Žao mi je. - Ne, nije ti žao.
Sve je to sranje kako privremeno voziš taksi?
Nije sranje.
Dvanaest godina nije privremeno, Maks.
Moram da skupim nešto novaca, za održavanje, obveznice, kredite...
Za prave stranke nije dovoljno kupiti auta i staviti ih.
Zašto ne?
Jer će vožnja sa "Island Limos"-om biti više od obične vožnje.
Biće kao ljubavno iskustvo, Kul Gruve.
Nećeš želeti da se prekine?
Biće savršeno.
Savršeno!
Tu je. Skreni desno.
Daj mi svoj novčanik.
Zašto? - Paziću na njega.
U slučaju da te pretresu.
Ko će da me pretrese? - Ljudi unutra.
Idi unutra i traži Feliksa. Čeka te.
Feliks? - Da.
Kako izgleda? - Ne znam, nisam ga nikada video.
Ko je on?
Povezan je s ljudima koji su me unajmili.
Ne razumem! - Uništio si mi ceo radni materijal.
Nisi, valjda, mislio da ću da prestanem?
Idi unutra i predstavi se umesto mene. Uzmi novu kopiju. Fleš drajv ili CD.
Ja? Zašto ti ne odeš? - Naći ću se s drugim ljudima.
Ne izmotavam se. Brinem za moj imunitet. Zato ne smem
da ga pokvarim. Ugovor imam s njihovim šefom. Oni ne smeju da me vide.
Između ostalog, kako izgledam.
Ako...ako se ne izvučem...
Onda će te ubiti. Imaš deset minuta.
Zatim idem do bolnice i potom ti smesta ubijam majku. Nemoj da uprskaš.
Ne mogu to da uradim. Ne mogu.
Šta to pričaš? Naravno da možeš.
Hej, hej!
Ako to uradim, drugi ljudi će umreti.
Nemaš izbora, Maks. Pomiri se s tim što nisi imao izbora.
Koliko dugo već ovo radiš? - Zašto?
Ako me, na primer, to budu pitali.
Šest slabih godina. - Dobro, šest slabih godina.
Imaš li kakvih benificija? Osiguranje, penzija?
Ne, nikakvih. Prestani da odugovlačiš i izlazi iz auta.
Čekaj, čekaj!
Ko je to?
Nije odavde.
Dobro, čist je.
Došao sam da vidim Feliksa. Ima nešto za mene.
Ne poznajem nikakvog Feliksa.
Reci mu...
...reci, da ga Vinsent traži.
Ja sam Vinsent.
Razumem.
Pusti ga.
Detektiv Ričard Vajdner, LAPD, narkotici.
Detektiv Rej Fening. - Da, u redu, kako ste?
Agent Frenk Pedrosa. - Hvala, za odvojeno vreme, Frenk.
Da, dobro došli. Kako vam mogu pomoći?
Šta se događa? Šta želite da znate o našem slučaju?
Je li bilo neuobičajenih aktivnosti? - Kao na primer?
Nešto u vezi sa ubistvom
ili serijom ubistava u Centru ili Vest Holivudu?
Na zapadnom frontu je sve mirno.
Neki ljudi spavaju, a neki ne.
Dolaze i odlaze u automobilima, autobusima, taksijima.
Osim toga, posmatramo i kretanje vazduha.
Zanima vas naš slučaj? - Zanima nas.
Situacija je ovakva, imamo dva tela, možda je slučajnost, a možda i ne.
Tako se čini. Advokat i njegov klijent...
Oštećen krov...
Možete li da mi uvećate ono, molim vas? - Šta to?
Ono!
Vidi ti to. - Šta to?
Tako.
Da, 5Q49974.
Mislio sam da si višlji.
Sedi.
Kako se zovu? - Ramon Ajalo i Klark.
Misliš da su Ramon Ajalo i Klark ubijeni noćas? Obojica ubijena?
Silvester Klark sigurno, za Ramona nisam siguran.
Imam novoga ubijenog, Danijel Bejker, Saut Central.
To su trojica. - Trojica čega?
Trojica svedoka.
Vinsent, sretao sam te ljude...
Sada si ti tu.
Zašto?
Izgubio sam svoje stvari.
Spisak.
Dobro me slušaj.
Posebne grupe specijalaca su zajedno pravile taj spisak.
Podkazivači, informeri...
Presretanje telefonskih razgovora, prepoznavanje glasa, softver...
...praćenje kretanja...
Vrlo skupa oprema.
Veliki rad je bio uložen u sastavljanje tog spiska.
Važnog spiska.
Zar ne?
I ti si ga izgubio?
Da. Žao mi je.
Žao.
Žao?
Žaljenje ne vraća stvari na svoja mesta.
Veruješ li u Deda Mraza?
Ne. - Ni ja.
Ja ne, ali moja deca da. Još su mala.
Onda znaš, koga vole još više od Deda Mraza?
Negovog pomoćnika.
Pedra Negra.
Crnog Petra.
Postoji jedna meksička priča.
Govori o tome kako se Deda Mraz umorio i morao da iznajmi
pomoćnika da se pobrine za lošu decu.
Tako je našao Pedra. Deda Mraz mu je dao spisak
sa svim imenima loše dece.
I Pedro je dolazio svaku noć da ih proverava.
A ljudi i deca koja su se loše ponašala, nisu se molila,
dobili bi igračku psa na vratima od Pedra.
Malog buldoga.
Onda bi se vratio.
Ako bi se opet loše ponašali, Odveo bi ih sa sobom i niko ih više ne bi video.
A sada...
Da sam ja Deda Mraz, a ti da si Pedro,
kako bi se ljubazni stari Deda osećao da mu Pedro jednog dana
dođe u kancelariju i kaže da je izgubio spisak.
Šta misliš, kako bi se razbesneo?
Reci mi, Vinsent?
Reci mi, šta ti misliš?
Šta je?
Mislim...mislim...
...mislim, da moraš da kažeš tipu
iza mene da odloži pištolj.
Šta si rekao?
Rekao sam, da bi morao da kažeš tipu iza mene da odloži pištolj,
pre nego što ga premlatim do smrti.
Pratili su me.
Federalci? - Ne znam. Ti mi reci.
Zato sam uništio papire. Materijal i svo ostalo sranje.
Da delom zaštitim to tvoje elegantno dupe.
Misliš da sam rado došao ovamo?
Sranja se događaju!
Treba živeti sa tim, prilagoditi se. Darvin, Ej-Čing...
Kako... - Debeli, tip u apartmanu, džezer...
Dvoje je ostalo.
Lako ćeš završiti posao?
U šest godina
sam nešto naučio.
Vinsent? - To i ja čujem.
Poslednje dvoje.
i još nešto,
u znak poštovanja
ponudiću vam popust.
25% za sve moje usluge.
Vrlo velekodušno. - Neka bude 35%.
Još nešto...
Danijel je rekao, da mu je žao.
Idi do "Fevera".
Ako nešto krene naopako,
ubij ga.
Pošalji mi njegovu vozačku.
Na mobilni telefon.
Ne, ne, pričekaću.
Hej, je li još neko u onom taksiju?
Kladio bih se, da ćeš se vratiti odande.
Da, vrlo impresivno.
Raskrsnica Šeste i Aleksandrija Avenije, klub "Fever". Znaš li gde je to?
Nađite našeg svedoka, Petra Lina. - Ovde detektiv Fening...
Da, afro-amerikanac, srednje građe... - Napadački tim će da uradi ostalo.
Jesi li siguran? - ...ne razgovarajte s njim.
Hoću podršku iz vazduha na udaljenosti od 500 metara.
Koliko još? - Dvanaest minuta.
Po podacima dispečera taksi službe, taj taksi vozi tip već 12 godina.
Pa šta? - Kažeš da tip uđe u telefonsku
govornicu i pretvori se u super ubicu?
Kako to radi? Ubija između vožnji?
Ne. Pravi vozač taksija pliva negde u kanalizaciji.
Tip koji je izašao, liči na njega.
Izabrao je taksistu koji mu je sličan.
No, ne znam... - Ja znam.
Karteli iznajmljuju privatne firme za osiguranja
iz Kolumbije, Rusije, Meksika.
Iznajmljuju pripadnike specijalnih timova. Štasi, exKGB i drugih.
Takvi su "TriggerTime", posebno obučeni. Izgledaju kao taksisti.
Šta ćeš da narediš?
Spustiću mu guzicu na pod i spasiti našeg svedoka.
Šta ako se varaju? - Imaju tipa, koji tvrdi, da je Vinsent.
Unutra je pregovarao s negativcima. - Nešto drugo se ovde događa!
Rej, nema ničega drugog. I ja sam mislio da ima, ali nema.
To je njihova igra. Tu nema ništa za nas.
Ništa za tebe. - To sam i mislio.
Kasno je i idem kući. Znaš li koliko je sati?
Lociraj Petra Lima.
Govorila je s njegovom ženom. Misli, da je u lokalu "Fever".
Raskrsnica Šeste i Aleksandrijske, požuri.
LA 101, LA 103, LA 105, LA 108.
Svedok je u klubu "Fever", Šesta i Aleksandrijska.
Vinsent je krenuo tamo.
Napadački i vodeći tim, pratite Vinsenta.
Prvi, ko stigne na mesto,
neka nađe svedoka, Petra Lima, i evakuiše ga.
LA 105 za LA 101. Razumeo.
Hoćeš li ja zvati? - Koga?
Svoju prijateljicu, koja ti je dala vizit kartu.
Ne znam. Možda da, možda ne.
Zašto?
Uzmi telefon!
Život je kratak, jedan dan...već ga nema.
Ako se izvučemo živi iz ovoga, trebalo bi da je nazoveš.
Tako je ispravno, zar ne?
Tamo je! Za njim!
Ruki, idi desno, Brajan, ostani pored vrata.
Podijum je čist, čuvajte leđa.
Idi 5 metara napred i 1 levo i sa prvim pucnjevima spusti glavu.
Tamo je. Druga grupa desno. Vadite ga napolje.
Na sredini podijuma.
Stoj, Vinsent! FBI!
Ruke u vis!
FBI! Piter Lim, pođite za nama.
Stoj! - Nisam Vinsent.
Upucali su šefa! Zovite medicinski tim!
Ne, ne, pričekajte!
Pričekaj, ja sam detektiv Fening. - Ja sam Maks, taksista.
Samo sam običan taksista! - Znam, Znam, idemo odavde.
Idemo!
Kako ste me našli? - Sve je u redu.
U redu je.
Idemo!
Vozi, vozi!
Nisam očekivao konjicu.
Živ si, spasao sam te.
Nećeš ni da mi se zahvališ? Ne. Znaš samo da ćutiš.
Ne pričaš? Ni odjebi?
Odjebi.
Zašto si ubio Feninga?
Ko je, dovraga, Fening? - Fening, policajac.
Zašto si morao da ga ubiješ?
Verovatno ima porodicu. Kako će deca odrastati bez njega?
Verovao mi je.
Trebao sam da ga spasim jer ti je verovao?
Ne, nije zbog toga. - Da, zato.
Ustvari da, šta nije u redu sa tim? - To mi je posao.
Kakav posao?! - Idi u centar.
Šta je u centru? - Ne znaš da računaš?
Imam pet meta, do sada sam rešio četiri.
Zašto me jednostavno ne ubiješ i nađeš novog taksistu?
Zato što si dobar. Zajedno smo u ovome.
Spojila nas je 'kosmička sudbina'.
Ne seri. - Ja serem?
A i ti si mi uzor. Gledaš i misliš da je čišćenje smeća
ubijanje pokvarenih ljudi.
Tako si rekao. - Ti si mi verovao?
Šta su uradili?
Kako bi ja to trebalo da znam? Gledaj,
ličili su mi na svedoke tužilaštva.
Verovatno optužnica prema nekoj osobi
koja ne želi da bude optužena.
To je razlog?
To je zašto. Nema uzroka.
Ni dobrih, a ni slabih uzroka. Ili živiš Ili umreš.
Šta si onda ti?
Ja sam drugačiji.
Na primer,
milioni galaksija sa sto miliona zvezda i zrnce peska na jednoj od njih.
To smo mi, izgubljeni u svemiru.
Policajac, ti, ja...
Ko će nas zapaziti?
Šta bi ti...
...kada bi ti neko prislonio pištolj uz glavu i rekao da mu
kažeš šta je s tom osobom ili će te ubiti.
Šta vozi? O čemu razmišlja?
Znaš, ne bi mogao to da uradim.
Morali bi da te ubijemo, ali svejedno ne bi znao o čemu onaj drugi misli.
Mislim, da si pao na dno, brate moj, skroz na dno.
Šta si ti? Jedan od onih institucionalno vaspitanih tipova?
Imaš li nekoga kod kuće?
Standardni delovi bi trebali biti u ljudima, a ti ih nemaš.
Zašto me još nisi ubio?
Od svih taksija u L.A.-ju, Sigmund Frojd sreće Dr. Rut.
Odgovori na pitanja.
Ne bi moglo biti bolje.
Ubrusi, čist taksi...
Koliko si uštedeo?
Šta te briga.
Jednoga dana...jednoga dana će se moj san ispuniti?
Jedne noći ćeš se probuditi i shvatiti da se to nije dogodilo.
Sve će se okrenuti protiv tebe
i odjednom ćeš ostariti.
Nije se dogodilo,
i nikada neće, jer ti to nećeš uraditi.
Sve samo zamišljaš, a potom posediš i
do kraja života sediš hipnotisan pred televizorom.
Zato mi ne pričaš o ubistvu?
Sve će ostati u pustim željama
o devojci. Zašto je ne nazoveš?
Zašto još uvek voziš taksi?
Jer još nisam pogledao
samoga sebe.
Morao bih.
Pokušavao sam da nađem razlog da ne rizikujem.
Uspori!
Sve mora biti savršeno, sve mora biti savršeno, rizikovati sve ili zaćutati.
Crveno!
Znaš šta? Imam vesti.
Ionako nije važno.
Šta ionako nije važno? - Svi smo mi beznačajni u
tom našem beznačajnom životu.
U zoni sumraka.
Pokvareni sociopata sedi na mom zadnjem sedištu.
Znaš šta?
Za jednu stvar moram da ti se zahvalim,
jer do sada nisam gledao tako na to.
Zašto nema veze? Ništa se ne može popraviti.
Šta ionako možemo da izgubimo?
Uspori!
Zašto? Pucaćeš i pobiti nas?
Hajde, pucaj! - Uspori!
Zašto me ne upucaš?
U mene ćeš pucati i pobiti nas? Hajde, upucaj me!
Upucaj me! - Uspori!
Znaš šta, Vinsente?
Jebi se!
To je bilo brilijantno! - Nisi bio vezan?
10-20 kod 6 Olkmpik u Figuerovoj, imam taksistu sa povredama.
Primljeno. - Je li sve u redu?
Šta se desilo?
Gospodine, imali ste nesreću, hitna je na putu da vam pomogne.
Razumete li šta vam pričam?
Sedite i opustite se. U redu?
Ne brinite za taksi, daće vam novi.
Opustite se i dišite.
Dignite ruke gore! Ruke gore!
Licem prema taksiju!
Na kolena! - Uhapsićete me?
Ruke na vrh glave! Odvezite me u zatvor.
Ne mrdajte se! Stavite ruke iza glave!
10-20, tražim pomoć na 187. Imam osumnjičenog.
Odloži pištolj! Spusti ruke!
Moram da idem... Ne mrdaj se!
Skupi ruke, drži ih zajedno!
Slušaj, ako ne odem, neko će da nastrada.
Idem na raskrsnicu Šeste i Figuerove. Zovi policiju.
Daj mi to! - Hej, hej, čekaj!
Hajde!
Hajde...drugi poziv...hajde!
Digni!
Kancelarija državnog tužilaštva. - Annie!
Da? - Ovde Maks. Maks, taksista.
Slušaj me, u redu? Tip koji se zove Vinsent...
Maks... - Poslušaj me, Eni.
Malo je čudno vreme u koje zoveš.
Muškarac po imenu Vinsent dolazi da te ubije.
Molim?
Da te ubije! Ide da te ubije!
Ušao je u zgradu gde sam te ostavio.
Maks, ako je ovo šala, nije smešna!
Ovo nije šala, slušaj me, Eni. Molim te!
Feliks ga je unajmio!
Ili ljudi za koje radi Feliks.
Feliks Rejos Torino... Kako znaš o mom slučaju?
Ne razumem, šta se dešava.
Samo znam da je ubio svedoke i da sada dolazi po tebe.
Jedan od njih je pao kroz prozor i završio na mom taksiju.
Eni!
Annie, slušaj! Sve što želim da uradiš jeste...
Ne razumem, šta se dešava... - Eni...Eni, slušaj...
Molim vas, slušaj. - Maks...
Izađi iz zgrade. Eni...Eni.
OK, sada izlazim iz zgrade.
Ne, ne, sačekaj... - Maks?
Čekaj, čekaj. - Maks?
Gde si sad? Na kom spratu?
Na šesnaestom spratu, u biblioteci.
On je dva sprata niže, u tvjoj kancelariji.
U mojoj kancelariji? - Slušaj, on ne zna da si gore.
Ostani tu i nazovi 911.
Maks, jesi li sigurni da je na 14. spratu? - Ostani tu i nazovi policiju.
Samo nazovi policiju! - Maks!
Sranje!
Maks?
Eni, on ne zna, da si gore.
Maks...ne čujem te. Halo!
Eni, Eni, slušaj me...
Eni...Eni?
911, centrala... - Slušajte, u mojoj zgradi je muškarac...
Halo?
Pusti je.
Maks?
Zašto? Šta ćeš da uradiš?
Idemo!
Maks!
Feliks Rejos Torino?
Upoznao sam se s njim. - Kako to misliš, da si ga upoznao?
Ali kako? - Ne znam.
Kad sam te ostavio, ušao je on i rekao da mu je ime Vinsent...
Čekaj, čekaj! - Tu se ide na ulicu.
Gde je nestao? Čekaj, čekaj...
Idemo dole.
Sranje!
Ovde je stanica.
Maks, od toga živim!
Bila je to greška.
Hej, Maks...
Čovek uđe u prazan vagon podzemne u L.A.-ju i umre.
To će svi primetiti.
720p sync: faks86
PODNAPISI.NET